СИНЕРГІЯ ОРГАНІЗАЦІЙНОЇ СТРУКТУРИ ТА АНТИКРИЗОВИХ СТРАТЕГІЙ У ЗАБЕЗПЕЧЕННІ СТАБІЛЬНОСТІ ПІДПРИЄМСТВА - Другова, Олена; Руденко, Вікторія; Сіньпен, Цун; Янь, Хе (Сталий розвиток економіки, 2024)
У статті розглянуто актуальну проблему забезпечення стабільності підприємства в умовах економічної нестабільності, що на сьогоднішній день є надзвичайно важливою для забезпечення довгострокового функціонування бізнесу. Основну увагу приділено вивченню взаємодії між організаційною структурою підприємства та антикризовими стратегіями, які можуть бути застосовані для підвищення стійкості та конкурентоспроможності підприємства в умовах нестабільного ринкового середовища. Окрема увага приділяється аналізу різних підходів до інтеграції організаційних структур та стратегічного управління, що дозволяють підвищити адаптивність підприємства до зовнішніх викликів. Висвітлено ключові концепції, що лежать в основі цих підходів, зокрема, концепції синергії, що базується на взаємодії між різними елементами організаційної структури та антикризових стратегій. Автори детально розглядають механізми, які сприяють ефективному впровадженню антикризових заходів у рамках існуючої організаційної структури підприємства, включаючи розподіл повноважень, комунікаційні процеси та систему прийняття рішень. У статті розглянуто різні типи організаційних структур, такі як функціональна, дивізіональна, матрична та інші, та їх вплив на здатність підприємства адаптуватися до змін у зовнішньому середовищі. Особлива увага приділена питанням гнучкості організаційної структури та її здатності швидко реагувати на зовнішні виклики. Розглянуто вплив синергії між організаційною структурою та антикризовими стратегіями на ефективність управління підприємством в умовах нестабільного ринку. Автори підкреслюють, що лідери, які здатні мобілізувати ресурси підприємства та спрямувати їх на впровадження антикризових заходів, відіграють ключову роль у забезпеченні успішної адаптації підприємства до нових умов. Лідерство розглядається як критичний чинник, що визначає успіх або невдачу у застосуванні антикризових стратегій. Також досліджено питання, пов’язані з управлінням ризиками, та їхній вплив на стійкість підприємства. Висвітлено, що управління ризиками повинно бути інтегроване у загальну стратегію підприємства та враховувати можливі сценарії розвитку подій. Таким чином, у статті представлено комплексний підхід до забезпечення стабільності підприємства в умовах економічної нестабільності шляхом інтеграції організаційної структури та антикризових стратегій. Визначено, що синергія між цими елементами є критичним чинником, який забезпечує підвищення стійкості та конкурентоспроможності підприємства на ринку.