ПОЛЬСЬКИЙ ВЕКТОР УКРАЇНСЬКОЇ МІГРАЦІЇ: РИЗИКИ Й ЗАГРОЗИ - Лабінська, Г.М. (Сталий розвиток економіки, 2018)
Мета. Відображення гостроти ризиків та загроз, посталих перед Україною, у контексті негативних тенденцій демографічного розвитку, посилених чинником трудової еміграції, викликів глобального ринку праці та геополітичної кон’юнктури. Методика дослідження. Для досягнення поставленої мети використано наступний інструментарій методів наукового дослідження: діалектичний ‒ для визначення послідовності аналізу складових частин української міграції, спрямованої на Польщу; аналітичний – при опрацюванні літературних, статистичних та Internet-джерел; причинно-наслідковий – для відображення об’єктивності процесу міграції за даним вектором; абстрактно-логічний – для узагальнення викладеного матеріалу і формування висновків. Результати. Відображено економічну детермінованість високої міграційної мотивації українців. Обґрунтовано лібералізацію польської міграційної політики щодо українців песимістичними демографічними перспективами Польщі, міграційною нестабільністю у Європі, зростаючим дисбалансом на польському ринку праці. Відображено специфіку складових української міграції: студентської молоді, власників «карти поляка», учасників малого прикордонного руху, трудових заробітчан, пошуківців постійного місця проживання і т.д. Наукова новизна. Сформовано комплексну характеристику української міграції до Польщі на сучасному етапі; проілюстровано падіння мотивації працевлаштування на батьківщині, на прикладі Львівської області, через обрахунок рівня незайнятості населення працездатного віку; окреслено зміну міграційної спрямованості українців у контексті лібералізації працевлаштування у Німеччині вже з 19 грудня 2018 р.; констатовано назрілість розколу у суспільстві за віссю прекаріат/селаріат. Практична значущість. Отримані результати дослідження можуть бути використані у подальших наукових розвідках, у т.ч. за чеським, угорським, німецьким і т.д. векторами міграції українців; при дослідженні впливу міграцій українців на формування та ступінь консолідації діаспори у країнах прибуття; у процесі викладання відповідних навчальних дисциплін. Подібні напрацювання слугують тлом формування адекватної державної політики у сфері міграцій, оцінці ризиків, посталих у контексті національної безпеки країни порівняно з вигодами (заробітчанські інвестиції на батьківщині, інтелектуальний і кваліфікаційний досвід, отриманий за кордоном, тощо).