ТЕОРЕТИЧНІ ОСНОВИ ФУНКЦІОНУВАННЯ ФЕРМЕРСЬКИХ ГОСПОДАРСТВ УКРАЇНИ - Биба, В.А. (Сталий розвиток економіки, 2017)
Мета. Розробка теоретичних, методологічних положень і практичних рекомендацій щодо функціонування фермерських господарств України. Методика дослідження. У процесі дослідження застосовувалися такі методи: статистичного аналізу – для дослідження динаміки та структури розвитку фермерських господарств; порівняння – для аналізу сучасного стану та тенденцій розвитку; монографічний – для вивчення виробничо-господарської діяльності фермерських господарств; абстрактно-логічний – для формулювання висновків. Результати. Конкретизовано термін «фермерське господарство», як юридично і економічно самостійний вид аграрного бізнесу, що визнається суб’єктом господарювання, який організовується окремим громадянином та членами його домогосподарства, який здійснює переважно товарне виробництво сільськогосподарської продукції на основі ефективного використання ресурсного потенціалу. Встановлено, що розвиток фермерських господарств в сучасних умовах сприяє створенню додаткових робочих місць, відродженню занедбаних сільських поселень. Визначено, що створення і розвиток фермерства в Україні це не тільки шлях до вирішення продовольчої проблеми, але необхідний напрям становлення ринкових відносин в аграрному секторі економіки. Наукова новизна. Здійснено групування фермерських господарств за типом власності, розмірами і рівнем товарності виробництва. Визначено дві істотно відмінні одна від одної групи: трудові сімейні селянські господарства з малими площами сільськогосподарських угідь та низьким рівнем товарності і висококонцентровані фермерські господарства підприємницького типу, які характеризуються високим рівнем товарністю виробництва. Практична значущість. Отримані результати дослідження показують, що фермерське господарство має низку переваг, обумовлених відносно малими його розмірами, сімейної основою. Тут не потрібен спеціальний контроль і облік використання праці працівників, а тому й не потрібен громіздкий і дорогий апарат обліку та управління. Поєднання в особі фермера одночасно функцій працівника, керівника і власника забезпечує раціональне використання землі, максимальне врахування всіх умов виробництва, оперативне реагування на ринкову кон’юнктуру.