ТЕНДЕНЦІЇ РОЗВИТКУ ІНСТИТУЦІЙНОЇ ПОЛІТИКИ ДЕРЖАВИ ЩОДО ПІДВИЩЕННЯ КОНКУРЕНТОСПРОМОЖНОСТІ АГРАРНОГО СЕКТОРУ УКРАЇНИ В УМОВАХ ГЛОБАЛІЗАЦІЇ - Степанова, І.В. (Сталий розвиток економіки, 2017)
Мета - системно та комплексно дослідити тенденції розвитку інституційної політики держави щодо підвищення конкурентоспроможності аграрного сектору України в умовах глобалізації. Методика дослідження. У статті використана низка методів, такі як: теоретичний (при визначенні інституційного середовища, інститутів та інституцій), аналітичний (при аналізі інституційного середовища аграрного сектору України), синтезу та групування (у запропонованому стратегічному розвитку інституційного середовища), порівняльний та інші. Результати. Проаналізовано стан інституційного середовища аграрного сектору України в контексті підвищення його конкурентоспроможності на європейському та світовому ринках. Визначено тенденції розвитку інституційної політики держави як повноправного учасника європейського аграрного ринку. Обґрунтовано стратегію розвитку інституціонального середовища аграрного ринку в умовах глобалізації. Наукова новизна полягає у визначенні інститутів та інституції, що притаманні українському аграрному сектору, зроблена їх класифікація та ранжування. Розглянуто міжнародні впливи на українську економіку та ефективність заходів державної політики для створення умов вітчизняним сільгоспвиробникам Практична значущість. Розроблені напрямки стратегії розвитку інститутів аграрного ринку, за якої враховується взаємозв’язок та взаємозалежність всіх елементів аграрної економіки. Пропонується розглядати аграрний ринок як механізм забезпечення функціонування правових і економічних інститутів, гідної оплати, удосконалення системи організації праці при прийнятті Урядом та місцевими органами влади указів та постанов на всіх рівнях. Особливе місце відводиться владі, як регулятору інституцій не тільки в аграрному секторі, а й у всій ринковій економіці. Щодо похідних, необхідно розвивати саме підприємство, інфраструктуру, конкурентне середовище та ціни. Дану стратегію доцільно використовувати при створенні цільових комплексних програм розвитку галузі як на місцевих рівнях, так і на загальнодержавному.